Made by CVStudio v.1.0.2.1 [The Good Thief][SLO][23,976][156964][prevedla in uredila marjetica13]
Dober večer. -Pozdravljen.
Ta igra mi ne gre, mi boš pomagal?
Je to sploh mogoče, Bob? -Morda, lahko mi daš pa iluzije.
Teh imam dovolj.
Koliko stanejo?
Kot ponavadi. -Praštevilo imam, Said. Kaj praviš?
Kaj je praštevilo? -Število, deljivo s samim seboj in z ena.
Si matematik, Bob? -Ja, teorija kaosa.
Koliko? -Dvesto?
Bi kockal? -Izgubil boš.
Vohuniš za mano? -Ne.
Delam tukaj. -Od kdaj?
Od prejšnjega tedna. -Premlada si, da bi delala tu.
Remy ne pravi tako. -Seveda ne.
Ti si pa prestar za to.
Prav imaš. Oba sva izgubljeni duši.
Koliko si stara? -Sedemnajst.
Sedemnajst. Glej no, praštevilo.
Kaj je to?
Posebno število, deljivo z ena in s samim seboj.
Zanimivo pri praštevilih je, da višje, ko je od....
Hej, mala!
Bi zaprla vrata, prosim?
Je konec pouka? -Za zdaj.
Spet ti. Pokaži dokumente.
Tole je pa iz Kambodje.
Spustite orožje! Spustite orožje!
Lahko kdo prevede?
Govori francosko!
Spustite orožje! -Naj kdo prevede!
Rekel je, da bosta oba umrla. Če ga aretiraš, bo izgnan v Alžirijo.
Zdržal bo le dva dneva. Vseeno, če kar takoj umre.
Štel bo do tri. Če ne spustijo orožja, ti bo odstrelil glavo.
Rekel je: "Ena, dve, tri!"
Prisegel sem, da ne bom več z nikomer delil igle.
Zakaj si to storil? -Vem, da mu boš pomagal.
Naj ostane v Franciji. Kaj bo dobil? -Za namerno posedovanje
pet let. -Pa za umor policista?
Ključe celice vržejo proč. -No, vidiš. Prav zato.
Torej nisi tega storil zame? -Zate? Jebi se.
Ti si moja nočna mora. Kolikokrat si me že ujel?
Ne vem. A če te še enkrat, bom ključ vrgel stran.
Naj se ne zgodi več. -Hvala za lekcijo, učitelj. Čist sem.
Če poizkusiš kaj novega, Bob, ti ne bom več gledal skozi prste.
Upokojil sem se. Zdaj sem kockar. Velika zguba.
Kateri je največji lopov, ki je kdajkoli živel? -Bob?
Ne. Pablo Picasso.
Od vseh je kradel: od Rubensa, Delacroixa, Cezanna, Van Gogha, Matissa.
Nikoli ga niso dobili. Nekoč sem ga srečal. -Prevzet sem.
Na bikoborbi. Jaz sem stavil na bika, on na matadorja.
Matador je dobil 26 šivov, jaz pa sliko.
Še vedno jo imam. -Potem si bogat.
Ne, brez prebite pare sem. To se ne prodaja.
"Portret Jacqueline". Podobna je njej.
Je pravkar prišla iz Moskve?
Zakaj je ne aretiraš, da bo konec tega?
Česa? -Te bede. Delala bo na ulici,
končala pa v reki z iglo v roki.
Bodi dober policaj. -Vidim le dekle na motorju.
Preglej ju. Našel boš potni list.
Saj ni prekršila nobenega zakona. -Uporabi domišljijo.
Iščeš nadomestek za Lydio?
Brigaj se za svoje karte, Bob. -Kdo je Lydia?
Lydia je v bolnici. Že dolgo časa.
Brigaj se za svojo igro, slišiš? -Ja, moja igra.
Sreča ima dva obraza, imaš jo, ali je pa nimaš.
Kakšna je njegova igra, g. Bob?
Stara je toliko kot moja, le da on izkorišča dekleta.
Tole nisem počel že od... -Kaj? Od kdaj?
Prekleta zguba.
Bosna. -Ne potrebujem čuvaja.
Ne? -Ga ti?
Je to potem slab make-up?
Se spoznaš na oči?
Le če so srečne.
Skrbiš za ugled vdov in sirot?
Za svoja leta kar nekaj veš.
Večerna šola. Ni bil moj zvodnik.
Ne? Zakaj pa je imel tvoj potni list?
500 na zgornjo. -Seveda, Bob.
Zakaj mi praviš Bob? -Ker ga hočeš oponašati.
Tole oponašaj. -Yvonne, ugasni to sranje in nam prinesi krompirček.
Paulo, Raoul. Anne.
Gremo biljard? -Ne zdaj. Lačna je.
Pospremil jo bom do mize.
Kadilci ali nekadilci? -Kadilci.
Tvoj spremljevalec bi ti bil lahkooče.
Poizkusi raje z mlajšim. -Ravno sem prekinila z mlajšim.
Zakaj? -Ni ustrezal moji predstavi o idealnem moškem.
Ker nisi srečala mene. Vedno sama spiš? -Skoraj.
Kadar ob 5. zjutraj ne je krompirčka.
Z majonezo. -Si iz Bosne?
A tako se ji zdaj reče? -Kaj te je prineslo sem?
Majoneza.
Deset je. Moramo v Bodego.
Se še vidiva. -Zakaj pa ne?
Ne dajaj tega neznancem.
Si uprizoril pretep zato, da si mu ga vzel? Ti pa si zvit.
Jaz sem vitez v svetlečem oklepu.
Yvonne, račun. -38 frankov.
Kaj bova delala? -Midva? Pozno je.
Čas je za posteljo. -Pri tebi?
Imaš kaj denarja? -Ogromno. 30 frankov.
Na. Za hotel. Lahko noč, mala.
Jaz pravim rdeča, draga.
Pa ti?
Črna.
Zdravo! -Kam greš s tem kovčkom?
Si se naveličala? -Lastnica hotela ima čudne nazore.
Kar naprej hoče denar.
Tisti, katerim dolguješ, imajo vedno čudne nazore.
Pa denar, ki sem ti ga dal?
Dolgove sem odplačala. -Dolgove? -Do Remyja.
Ne bom vprašal, kakšne.
Uredil mi je službo tukaj, da bi mu tedensko odplačevala.
Računa tudi obresti? -Kaj je to?
Ni važno.
So to vse tvoje stvari? -Ja.
Kje boš nocoj spala? -Bom že kje.
Bi šla k meni? -Da.
Ne skrbi, zdaj imaš dom. Vstopi.
Tvoja družina mora biti bogata.
Ne morem se pritoževati. -Kje delaš?
Na ministrstvu za kmetijstvo. -Kaj?
Zaščita konj v Franciji.
Res, obožujem konje.
Zanje bi žrtvoval vse. Čas, denar, življenje...
Kaj ne, Paulo? -Tako je.
To prinaša denar? -Nikoli.
Moram pogledati h konjem.
Boš pozen? -Paulo, bom pozen?
Pred šesto ga ne bo nazaj.
Mislila sem... -Kaj?
Kaj si mislila? -Da boš ostal.
Ne. Zakaj ne poveš Paulu, kar misliš?
Zdravo. -Zdravo.
Pomarančni princ, številka 7. Moja srečna številka.
Koliko boš stavil? -Vse, kar mi je ostalo.
70.000 frankov. -Nor si, Bob. Kaj, če izgubiš?
Bom pristal na dnu. Potem bo treba vse spremeniti.
Vplačaj namesto mene. -Kar sam vplačaj.
Da bi jaz vplačal tako stavo? Nikoli.
Pomarančni princ. Lahko bi bilo slabše.
Veš, da pogrešam potni list?
In dekle, ki je bilo zraven. -Otrok je še, Remy.
Naj živi po svoje. -Vlagal sem v njeno bodočnost.
Na dekleta se ne moreš zanesti. Konji, to so prava investicija.
Mi boš dal nasvet? -Pomarančni princ. 8:1.
Nanj bom stavil življenje, potem sva si bot.
Jaz ne stavim, Bob.
Pa tudi če bi, veš, kaj? -Poizkusi. Noro je.
Dolžan si mi!
Bo lahko tekmoval?
Zakaj ima toliko sladoleda?
Včasih lahko je samo to.
A, heroin. -Njegova dama.
Mislila sem, da je sreča njegova dama.
Ko mu zmanjka ene sreče, vzame drugo.
Zakaj? -Zakaj?
Kdo bi vedel.
Zakaj si želim poljubiti tvoj vrat?
Kaj pa Bob?
Kaj je z njim? Dal nama je prostor.
Mislila sem...
Ti je žal?
Dobro.
Kam pa zdaj, šef? -Domov.
Ne boš nadaljeval svoj dobitni niz?
Kaj je zdaj z domom? -Pozabi na dom. V Monte Carlo greva.
Kam pa? -V Kazino Riviera.
Še vedno je nekaj, za kar je vredno živeti zdaj,
ko te je sreča zapustila. -To pa to.
Kazino Riviera... -Ima sef.
80 milijonov gotovine v hidravličnem sefu.
To sva že predelala,
kot vsi drugi od tu do Pariza. To je nemogoče.
Da. A to ni to. -Zdaj sem samo kockar.
O, od kdaj pa ?
Odkar sem bil šestkrat kaznovan.
Naj začnem od začetka.
Kazino Riviera je prenovljen.
Ima novega lastnika, financira ga japonska banka.
Pa? -Zdaj imajo nov stil.
Radi bi privabili drugačne obiskovalce.
S čim? -Z umetnostjo.
S slikami. Na zidovih.
Se spomniš osemdesetih? -Ne.
Japonci so imeli toliko denarja, da ga niso mogli porabiti.
Kupili so... -Umetnost.
Picassa, Modiglianija, Cezanna... Po nepredstavljivih cenah.
Da bi se jim investicija izplačala, so slike obesili na stene Kazina.
In ti bi rad... -Komu mar za sef!
Slike. Vredne so več kot 10 let Grand Prixa.
Kako? -O, te že zanima.
Kje je Paulo?
Pomaga prijateljici.
Boljše kot tapete, kaj? -Ni primerjave.
Kako gre že tista pesem o Van Goghu? -"Zvezdnata noč."
In kje je "Zvezdnata noč"?
Morda v Guggenheimu. Ne bodi izbirčen. -Ne bomo izbirčni.
Pridi sem.
Picassova soba. -A tako izgleda.
Zdravo, Jacqueline!
Cezanne. -Da. Je pa en sam problem.
Kakšen? -To so ponaredki. -Vem.
Dobri. Odličen ponarejevalec.
Modigliani. Čudovito, kajne?
Nameravaš ukrasti ponaredke? -Ne. Greva ven.
Originali so tu notri. -Zakaj?
Japonska zadeva. Varujejo investicijo.
Slike v sefu, na stenah pa perfektni ponaredki.
Torej greva nad sef? -Da.
In veš, kaj je pri tem najlepše?
Kaj? -Ropa ne morejo prijaviti, ker bi v tem primeru morali Kazino zapreti.
Kdo bi hodil gledat kopijo Van Gogha?
Ali je smrt tekla mimo ali pa se bo treba umakniti.
Ali pa si navdušen. -Kdo te je obvestil?
Prijatelj.
Najboljše hraniš za konec?
Vladimir. On je vgradil varnostni sistem.
Si v redu? -Ne, nisem.
Zmanjkalo mi je droge, sreča me je zapustila, zdaj sem pa v skušnjavi.
Rad bi umrl v domu za upokojence, ne na električnem stolu.
Potem pa nič. -Veliko denarja bova potrebovala.
Kje ga boš dobil? -Vzel bom kredit.
Ne serji. Obresti...
Denar bova že dobila. Najprej potrebujeva načrt.
Ga nimaš? -Za to si ti specialist.
Veš, kakšen je moj načrt? -Ga že imaš?
Nič več kockanja, nič več droge,
dokler ne izpeljemo zadeve. -Torej si za? -Seveda sem za!
Zdravo. -Zadeva je taka. Priklenil se bom k postelji.
Potreboval bom vedro, kahlo in sladoled. -Ja, Bob. Žal mi je, Bob.
Paulo, ljubiti pomeni, da ti ni treba nikdar reči oprosti.
Za svoja leta kar dobro izgledaš.
In katera so ta leta?{28589}{28635}Iz kamene dobe.
Pa malo čudaški si.
Sem že kot v zaporu.
Kaj boš rekla, če te bom prosil za ključ?
Ni govora. -Hvala.
O, Jezus.
Si mu povedal? -Zakaj pa misliš, da se čisti?
Zdravo.
Kaj te niso poslali v Alžirijo?
Policaj se je zavzel zame.
Kljub temu, da si ga hotel ubiti, res prijazno.
Ste kaj videli Boba? -Kaj bi rad od njega?{29792}{29853}Rad bi se mu zahvalil. -Mu bom jaz povedal. Ganjen bo.
Daj mi ključ.
Ne. -Daj mi ključ.
Naredil bom, kar hočeš.
Me boš pufukal? -Če to hočeš. Daj ključ.
Sam si ga vzemi, g. Kremenček.
So ti všeč moji joški, g. Kremenček?
Daj mi ključ! Daj mi ključ.
Še malo Bob, še malo.
Še malo. -Ne morem!
Prosim, prosim!
Veš, kaj, Bob? Mislim, da nisem tvoj tip.
Hej, mala.
Hvala ti.
Vsak dan posebej, Bob.
Se tako reče? -Da.
Ti je Nica bolj všeč kot Alžirija, Said? -Ni primerjave.
Če hočeš pridobil čas, si slabo naletel.
Prisežem, da ne. -Poklical bom urad za priseljence.
Nekaj velikega imam. -Kako velikega?
Vpleten je Bob Montagnet.
Me zajebavaš? -Več časa potrebujem. -Veš, kaj to pomeni?
Ni ti vseeno. Boba imaš rad! -Vsi imajo radi Boba!
To je problem. -Tudi jaz ga imam rad.
Na preži moraš biti 24 ur. Ugotovi, kaj namerava,
preden se tega loti, kajti če ga bom moral aretirati,
te bom lastnoročno odnesel v Alžirijo,
in te izročil prvemu mulahu, ki ga srečava,
da te razseka na koščke!
Ti je jasno? -Da!
Tiho. Spi.
To je dobro. -Tri dni in pol. Ven.
Zakaj ste Francozi tako zanič v rock'n'rollu?
Kako to misliš? -Kar poglej.
Mi smo vam dali Elvisa Presleya, Franka Zappo, Jimija Hendrixa, Boba Dylana.
Vi pa nam Johnnyja Hallydaya.
Nehaj s tem Johhnyjem Hallydayem, prav? -Prav, prav.
Veš. Roger, jaz sem kockar.
Vem. -To pomeni, da obvladam verjetnostno teorijo.
O tem nimam pojma. -Jaz pa.
Ker se tako vozim že 45 minut in te opazujem v vzvratnem ogledalu,
obstaja verjetnost, da me zasleduješ.
Pazil sem na Rusinjo, končal pa pri tvojem zasledovanju.
Res?
Vlečno službo bo treba poklicati.
Za vse si ti kriv. -Ne, ne, ne.
Tamle je bila rojena moja mama.
V reki je prala rjuhe, ko je z neba padlo padalo
z marincem Vincentom Montano, mojim očetom.
Mama je mislila, da so nebesa poslala angela.
To pa je bilo sentimentalno.
V naših letih je za nami veliko preteklosti in le še malenkost prihodnosti.
Tehtamo možnosti. -Aja? In te so?
Jaz grem naprej. Ostati moram čist.
Me zapelješ do Nice?
Me boš nehal zasledovati?
Philipe?
Lahko napišeš poročilo? "Razbit srebrni Peugeot blizu vasi...
Bas-sur-l'Eau."
Daj mi Bobov dosje.
Bob Montagnet? -Montagnet, Montana.
Požigalec Bob. Bob.
Kateri potni list ima, ameriški ali francoski?
Oba.
Stara se, kaj?
Hvaležnost pa taka. -Postal je ovaduh.
Kajpada. Vse je del načrta.
Bi ga zaupal še komu? -Opazujejo nas.
Sinoči sem hotel v Monaco, pa se mi je Roger prilepil na rit.
Si se ga otresel? -Ne, sploh nisem prišel do tja.
Namesto tega sem obiskal rojstno vas moje matere.
Kje pa je bila rojena? -Pozabil sem.
A ko sem gledal to vas, kakorkoli se že imenuje,
se mi je posvetilo. -Kaj?
Pripravili bomo dva ropa. Kar počasi.
Ne bo tako enostavno.
Ropa se bomo lotili v noči pred Grand Prixom.
Si zmešan? -Mogoče, a poslušajta.
Vsi tatovi v okolici že leta čakajo na priložnost.
Zato se je bomo lotili. Vem, da me opazujejo.
Vedo, da mi je sreča obrnila hrbet.
Ste že slišali za Judeža? -Imamo ovaduha?
Vedno obstaja kakšen. Novi sovražnik, stari ljubimec.
Srečo imaš, če ga pravočasno odkriješ.
A v tem primeru me ne moti.
Morda nam bo celo prišel prav.
Ne razumeta me. -Ne še.
Na večer pred tekmo bomo v Kazinu kot kockarji.
Vse bomo pripravili tako, da bo videti, kot da hočemo oropati sef.
Roger bo pripeljal vse policaje, da bodo pazili name.
Kaj bom storil? Kaj bi ti storil?
Odpovedal bi. -Točno.
Odpovedal bom. A šele ob 5. zjutraj.
Medtem bo druga ekipa v vili, kjer se nahaja pravi plen.
Imeli bodo šest, sedem ur, da poberejo slike.
Dobro. -Kot tiste slike.
Imamo torej pravi in navidezni rop.
S predpostavko, da nas mora nekdo izdati.
Kar nas običajno vedno.
Vedno nekdo zapoje.
Tokrat bomo ovaduha veseli. Roger se mi bo zalepil za rit kot hemeroid.
Se zabavamo? -Bo se, če nam bo uspelo.
Saj. Treba se bo pogovoriti z Vladimirjem.
Ali že ima dosje? -Mogoče v Moskvi.
Zakaj pa se je obrnil nate? -Iz ponosa, bi rekel.
Ponosa? -Boš že videl.
Umaknite se in si predstavljajte nevidni kvadrat.
Rekel sem, da se umaknite in si predstavljajte nevidni kvadrat.
No? Kaj mislite?
Zelo prepričljivo, Vlad.
Predstavljati si morate 30 metrov visok Madison Square (kvadrat) Garden.
R.E.M. bodo vsak čas zagrabili.
Mislili smo na tvoj varovalni sistem, Vlad.
A, vi ste tatovi.
Ja. Nismo rokerji.
Vila St. Pierre. Dokaj komplicirano, kot tole.
Veste, kako bom tole poimenoval? Škrlatna meglica.
Odlično. Vrnimo se k varovalnemu sistemu. Kako zadeva deluje?
Kot vse drugo. Matematika.
180 točk vertikalno, prav toliko tudi horizontalno.
Stičnih točk je torej...
180 na kvadrat je 32.400. -Odlično. A pazite.
Vertikale in horizontale se gibljejo ena proti drugi,
kar pomeni, da sem pokril neskončnost.
Če se tam notri premakne karkoli s temperaturo višjo kot ga ima truplo...
Kaj, če zmanjka elektrike?
V pol sekunde se vključi generator. Ste poizkusili izvesti rop v pol sekunde?
Če crkne računalnik? -Ne more.
Ima rezervni disk s tako veliko prostora, da bi lahko vodil raketo.
Ste že slišali za vodene rakete? -Da.
Pomeni, da je neosvojljiv? -Da.
Zdravo. Jaz sem Vlad. -Jaz sem Bob.
To je Paul. -Zdravo, Paul. -Zdravo.
Zakaj si stopil v stik z nami, Vlad? -Med nama rečeno?
Da. -V Vladivostoku imam družino, katero bi rad spravil od tam.
Pa sem si mislil: edini, ki lahko vdre v neosvojljiv sistem,
je tisti, ki ga je vgradil. -Ti.
Jaz. Le Vlad lahko z Vladovim sistemom skreka Vladov sistem.
Mi še slediš? -Komaj.
Vila St. Pierre. Naredil sem posnetek.
Iste dimenzije, do centimetra.
Uskladil sem senzorje za gibanje s tistimi v vili.
Ko vdrem v sistem, bodo tam videli to, kar se bo dogajalo tukaj.
Problem predstavlja zvok.
Zvok? -Roparji ustvarjate hrup, kajne?
Mreža, vgrajena v stene, tla in strop zaznava hrupne tatove.
Prav tako sem vgradil tukaj.
Istih dimenzij. Alarm zvoni tukaj, tatovi ropotajo tam. -Je vse to možno?
Upam. Drug teden vam bom povedal.
Kako so boš priključil na njihov sistem?
Sistem je treba nadgraditi vsakih šest mesecev.
Moj naslednji obisk bo drug teden v torek.
Lahko jim namestim kukca.
Kukca? -Oprostite, napačna beseda. Hrošča.
Miniaturno peto kolono,
ki sprejema moja navodila.
Želim enakovredno partnerstvo.
Najljubši narod.
Dogovorjeno. -Dogovorjeno?
Da.
Kako bomo plačali?
Sina smo prodali hudiču.
Veš, kaj je Einstein rekel za ruleto?
Kaj? -Lahko jo premaga le kockar
z neskončnim kapitalom, ki igra igro brez omejitev.
Zakaj potem ti igraš? -Einstein ni verjel v srečo.
Črna. -Zdaj bom morala oditi, kajne?
Anne, tukaj ne moreš ostati.
Paulo te čaka v avtu.
In če rečem ne?
Potem bo Paulo zelo razočaran.
Ne.
Bob...
Paulo misli, da ti iz oči sije sonce.
Ne, misli, da sije iz tvojih.
In luna. V vsem te oponaša, Bob.
Dober fant je.
Nekatera dekleta imajo rajši pravo stvar.
In ti misliš, da sem to jaz?
Rekel si, da bom vedno imela dom.
Če tako izbereš. Obljubil ti je delo, kajne?
Nekaj takega. -In kaj je še rekel?
"Ljubim te." Kar naprej.
Samo ena rešitev je. Še ti njemu to reci.
Ne morem. Nikdar nisem mogla.
Greva k meni? -Obljubiš, da mi ne bo žal?{53049}{53100}Obljubim.
Da, poznam legendo. -Pamplona. Pablo je stavil na matadorja,
jaz pa na bika. -Matador je dobil -koliko šivov?
26. -Vse do danes nisem verjel.
Neverjetno. Tole bi bilo treba prodajati v New Yorku.
Ne, ne. Ne morem tja.
Tudi to sem slišal. Kaj torej hočeš?{54106}{54211}Predujem na prodajo. Ti lahko pobereš provizijo. -40 odstotkov.
Se bova zdaj pogajala?
Ne, ne zdaj.
Kdaj jo bom lahko videl?
Mleko, prosim.
Prehajaš v drugo otroštvu, Bob? -Dvanajst korakov.
Zdaj sem na dveh in pol. Na zdravje.
Govoril sem z Petit Louisom. -Pa?
Je zainteresiran? -Toliko, da bo govoril s tabo.
Dobro. Potrebujemo še Fernandeza, Luigia in Billa.{54967}{55021}Tudi Philipa? -Ja, vse apostole.
Prihaja kandidat za Judeža.
No, prijatelj, so te izpustili?
Da, nekdo se je zavzel zame.
Lahko bi bil ti. Tisti policaj je tvoj prijatelj, ne?
Ti je postavil kakšne pogoje? -Moral sem na odvajanje.
Potem si tudi ti čist? -Ja.
Biznis sem pa še obdržal.
Koga boš zdaj oskrboval, ko sem jaz nehal?
Čao, Yvonne. -Gremo. -Čao.
Še kaj vidiš Fernandeza? -Zakaj?
Vprašaj ga, če si še vedno želi odpreti klub v Riu.
To ni nič, če ne bo streljanja. -Nič bum-bum, Louis.
Ne bomo snemali filma.
Niti s slepimi naboji ne? -Ne.
Akcija!
Izgledaš v dobri kondiciji, Philip.
Da, vadim. A saj veš, kako je.
Čas beži, mi se spreminjamo. -Pa še prav imaš.
Nekateri bolj kot drugi.
Ne vem, kako naj ti povem, Bob. -Kar povej.
Zdaj sem Philipa. A sem zraven, če me še hočeš.
Zdravo, Luigi. -Da, da?
Še veš, kaj je govoril: "Nikdar si ne sposodi, ukradi."
Dober lopov je bil. -Vidim Ingresa.
Oči so Velazquezove.
Pa ta vrat. Ima obliko starih etruščanskih vaz z obal Pompejev.
Bob, če je ta roba vroča, se ne grem.
Stava je bila. Prisežem pri življenju mojega otroka.
Če je roba vroča, otrok ne bo imel življenja.
Prevečkrat so me že hoteli opehariti.
Podpisa ni.
Veliko jih ni podpisanih. Poglej.
Pamplona, 1969
In to je podpis. -Da.
Rekel bi, kakšna dva, tri milijone na newyorški dražbi.{58836}{58888}Vzamem seveda provizijo. -25 odstotkov.
Si v situaciji, ko lahko barantaš? -Naj bo trideset.
Z 10 odstotnim predujmom. -Milijon in pol frankov.
S čim mi lahko jamčiš, če mi slučajno kaj prikrivaš?
Nič ti ne prikrivam, pa še sliko imaš.
Mi jo boš zavil?
Zdravo, Velika ušesa.
Zdravo.
Koliko vas je vedelo, da je Philip postal Philipa?
Jaz sem vedel. -Tudi jaz, Bob.
Kaj ti nisi vedel? -Meni nihče nič ne pove.
Dovolj o meni. Nam boš povedal, zakaj smo tu? -Da.
Zdravo.
Jacka Danielsa.
Ponaredki so krinka za originale.
To je zaupna informacija in o tem nikomur niti besede.
Da. -Kako veš, da bomo tiho?
Vsi v tej sobi si zaupamo, velikokrat smo že sodelovali.
Če bo kdo kaj zinil, ga bom zaprl v kopalnico skupaj s Philipo.
Še kdo drug ve za to?
Zakaj pa misliš, da smo se sestali tukaj?
Glej ga, ovaduh.
Vidiš, kako je enostavno, če imaš lastnega Judeža.
Mojbog. Pa si jo res prodal.
Moral sem jo. -Komu?
Tonyju Angelu. -Tonyju Angelu?
Upam, da za dobro ceno. -Tole sem dobil.
Fernandez.
Luigi.
Petit Louis.
Philipa. -Te nič ne skrbi glede Philipa?
Bi me moralo? -Ker je...
saj veš... postal Philipa.
Hočeš reči, da zdaj "nima jajc"?
Paulo, to je spolna diskriminacija.
Ženske veliko govorijo. -Se ti zdi, da izgleda kot ženska?
Ne, izgleda bolj kot Philip ...z melonami.
Philipi bi zaupal svoje življenje.
Nekaj ti povem. Če kaj sčveka, ji bom odrezal jajca.
Če jih še ima.
Kaj je bilo to? -Rekel si, da moram biti prijazna do stalnih strank.
Ljubosumen si. Srčkano.
Nikar me ne čakaj. -Zdaj sem jaz ljubosumna. Kam greš?
Z Bobom se dobiva. -Vedno se dobivaš z Bobom. Kaj imata tokrat?
S temle bi šel lahko v pokoj. -So R.E.M. zagrabili?
Jebeš rock'n'roll. Z vami tatovi je lažje delati.
Torej, kaj menite?
Neverjetno je, Vlad. -Skoraj.
Problem bo, če boste preglasni.
Sistem je občutljiv na hrup.
Če preseže 90 decibelov, se sproži alarm.
Opremili se bomo z mikrofoni, nosili merilce hrupa.
Toliko lahko stori Vlad. -Kaj pa kamere?
Tam dol imate lahko orgije, pa ne bo nihče opazil.
Si še za orgije, Bob? -Od leta '72 dalje nič več.
Naredil sem posnetek sobe. Imam dobro računalniško grafiko.
Cezanne pa nisem. Potrebujem fotografije iz Kazina, da dopolnim tele okvirje. -Videti moram sef.
V torek grem nadgradit sistem.
Tja te ne morem spraviti, a to ne pomeni, da ga ne boš videl.
Hej, ti.
Reci, da me ljubiš. -Veš, da ne morem.
Kakšno dekle pa si, da nisi sposobna izreči teh dveh besed?
Zelo utrujena. Iz strašno neurejene družine.
Povedala sem ti! -Nihče te ni prosil.
Kaj moram storiti, da mi boš to rekla?
A?
Prinesi mi luno.
Storil bom nekaj boljšega.
Če ti povem, da bom oropal Kazino Riviera na večer pred Grand Prixom,
in to samo zate?
Koliko je v sefu? -Je to vse, kar lahko rečeš?
Vse.
80 milijonov frankov.
Reci že.
80 milijonov frankov.
Roger je. -Si prepričan?
Prepričan. -Sranje!
Spremeniva načrt? -Ja. Z vlakom boš moral.
Ti vzemi kamero. -Tale vžigalnik je kamera?
To je Minox. Misliš, da bi šel tja z Nikonom?
Fotografiraj vse slike, potem pa igraj na avtomatih, dokler ne pridem tja.
Kako pa deluje? -Takole ga odpreš,
pogledaš skozi iskalo in si prižgeš cigareto.
Rad kadiš? -Ne preveč.
Slik je 24, to bo 24 cigaret Marlboro, lahkih, upam.
Poizkušal sem se odvaditi.
Roger, odnehal sem s študijem verjetnostne teorije.
Res? -Preveč računanja kvari možgane.
Zdaj lahko rečem le: "Kakšno naključje!"
To ni naključje. Sledil sem ti.
Hudiča, spet sem se zmotil. -Se boš posvetil veri?
Prišel sem izkazat čast svoji materi.
Se spomniš vasice, kjer sem bil rojen? -Ja, Bas-sur-l'Eau.
Pa tistega marinca, ki je padel z neba? -In je bil tvoj oče.
Da. Preselila sta se sem, v staro mesto.
Ata je postal odvisnik, spokal je in šel,
mama pa je postala ena od tistih gospa v črnini, ki prižigajo sveče
in molijo za vrnitev svojih mož.
So bile njene molitve uslišane? -Na način, na katerega se vse uslišijo,
in ne tako, kot bi ona hotela.
Nazaj je prišel čist kot solza, ko sem imel sedem let.
Pripeljal je novo ženo Doro in me odpeljal v Ameriko.
In ko sem prišel spet nazaj,
mama ni več prižigala sveč.
Tole je že tvoja tretja verzija.
To je resnica.
Je resnica tudi, kar se govori? -Kaj se govori?
Da si spet v biznisu.
Ne? -Edini biznis, v katerem sem, Roger,
je zdravljenje.
Tri tedne. Čist sem.
... naš vsakdanji kruh, odpusti nam naše grehe...
Si slišal zgodbo o dobrem razbojniku, Roger?
Ne, nisem veren. -Tudi jaz nisem.
Mama mi jo je povedala, pa mi je ostala v spominu.
Jezus je rekel dobremu razbojniku, ki je bil zraven njega na križu,
upam, da sem si prav zapomnil: "Nocoj boš z menoj v raju."
Vedno mi gre na jok, ko pomislim, da je tudi za lopove prostor v nebesih.
Bi me zdaj rad spravil v jok?
Pazi se tega cinizma, Roger. V tvojem poklicu ga je preveč.
Poizkusil se bom popraviti. -Le daj.
Bob, res si mi rešil življenje, a če kaj nameravaš...
Nameravam? -V arestu boš ostal do smrti.
Policaj si. To je tvoj posel. -Kaj si pa ti?
Nekoč sem bil mojster za tatvine, nisem pa še dobri razbojnik,
a se trudim, verjemi, da se.
Zdaj mi oprosti.
Grem se poklonit.
Moja mati je bila dobra ženska.
Glej no, glej. Striček z bomboni.
Je to moje novo ime? -Da.
Bom nocoj kaj dobila?
Ja, seveda.
Kaj pripravlja tvoj fant?
Z Bobom dela. -Kaj pa?
O tem ne govori. -Kaj pripravlja, punči?
Presenečenje.
Sef. -Kakšen sef.
Najprej mi daj.
Sef z 80 milijoni.
To je vse, kar vem.
Imaš ogenj?
Dovolj mi je. Nehal bom kaditi.
Veš, da postaneš večji odvisnik od nikotina kot od heroina? -Res?
Vprašaj kateregakoli narkiča.
Si končal?
Ti je kdo sledil? -Mislim, da ne.
Si opazil tipa s kratkimi lasmi in slušalko v ušesu?
Ne. -No, on je mene opazil.
Greva.
Bi rad videl sef? -Ja.
Opravil bom redni pregled sistema,
namestil kukca, vidva pa medtem uživajta v razgledu.
Od kod? -Iz avta zadaj.
Nekje do 100 metrov je dobra slika. Potem postane motena.
Motena? -Malo zmedena.
A, motna.
Dober večer. Podpišite se, prosim.
Hvala.
Odprite vrata!
Nobel sistem ima, kaj? -Da.
In v sefu ni nič?
S takim pripomočkom bova kmalu izvedela.
Dober večer, gospod.
Načrti vile.
Kje si jih dobil? -Združenje za arhitekturno dediščino je rado pomagalo.
Varnostna soba, klet.
Zdaj bi me pa res že lahko poznali.
Postopek je postopek.
Postopek je postopek. Slišati je kot ime kakega tehno benda iz Duesseldorfa.
Res ni nakladal.
Dobro.
Bi lahko...
Hvala.
Veš, kaj je to? -Kaj? -Kanalizacija iz Napoleonovih časov.
Vodi navzdol proti morju.
Tu bomo vstopili. Ugasni. Kasneje si bomo pogledali.
Daj no. Misliš, da sem slepa,
da nisem opazila, kaj nameravaš?
Yvonne... -Dobivaš se z moškimi, telefonski klici in vse drugo.
Zmešana si.
Bob, nisem pozabila, da sem bar odprla z denarjem, ki si mi ga posodil.
No, če potrebuješ denar... -Nora si, Yvonne.
Če te ujamejo, ne boš preživel.
Me boš obiskovala in mi nosila viski?
Ne bi bilo prvič. -Ga poznaš?
Ne, nisem ga še videla.
Zakaj se meni zdi znan?
Čao. -Pazi nase.
Obrnita se. Pojdita z menoj.
Kaj je? -Se spomniš onega tipa zadaj?
Philipa, skoči v ta prehod in ugotovi, kaj hoče.
Kaj, za hudiča...?
Misliš, da je zdelal Philipo?
Philipe nihče ne zdela. Dvojčka sta, kajne?
Spregledala sva vas.
Kaj pa se greš, porkaduš?
Nehaj! -Philipa! Nehaj!
Roke me že bolijo. -Phil, lahko si malo bolj nežen.
To je Albert, ta, ki ga gnjaviš, je Bertram. Dvojčka sta.
Zdaj reci, da ti je žal.
Žal mi je, Albert. -Jaz sem Bert.
Dajta še enkrat. Tokrat si mislita, da sem bolj počasen.
Počasen? -Ja, neumen, ali nekaj takega.
Čisto enostavno je. -On je odgovoren za polnjenje sefa.
Kombinacija se zamenja enkrat na teden.
Jaz dobim številke in polnim sef. -Pove mi kombinacijo.
V noči pred Grand Prixom bo on v direktorjevi pisarni, jaz pa v igralnici.
Osebje bo mislilo, da sem on. -Lahko bo prišel v sef, jaz pa bom imel trden alibi.
Tako. Vidim, da sta se poglobila v zadevo.
Dve glavi vesta več od ene.
Kakšen je vaš načrt? -Niti podoben vajinemu.
Če ga primerjam, celo otročji. -Potrebovala bova pomoč pri transportu denarja.
Če želite zraven...
Vaju ni še nihče videl skupaj? -V Monte Carlu nihče.
Dajta nam dan ali dva za razmislek. Kajne, Paulo? -Ali tri.
Ti pojdi ven zadaj, ti pa spredaj.
Noro, kaj, šef? -Totalno.
Toda morata misliti, da hočemo sef.
Dvojčka. Si predstavljaš Rogerja?
Kako bo vedel, da sta dvojčka?
Čez dan ali dva ju pokliči. Še enkrat predelaj njun plan.
Dokaj originalen je. -Na sestanek morava.
Ti pojdi ven zadaj. Jaz bom šel spredaj in se poizkusil otresti Rogerja.
Če bo treba, začnite brez mene.
Me pelješ, Roger? Sestanek imam z anonimnimi narkomani.
So bili tisto tvoji simpatizerji? -Da.
Lahko se mi pridružiš in me podpreš v moji borbi proti odvisnosti.
Odvisnosti od...
Kockanja in droge.
OK, fantje, predstavljate si, da je to trezor. Vsi alarmi prihajajo od tukaj...
...z jeklom ojačana tla.
Veš, Roger, vsak odvisnik ima svojega pomočnika. -Nič ne vem o tem.
Tistega, ki brez slabe vesti podpira odvisnika pri njegovi zasvojenosti.
Odvisniki to potrebujejo.
Naj uganem. Tvoj pomočnik... -Si ti.
Odvisna sva eden od drugega, Roger. Že nekaj let.
Kar poglej se.
Loviš me, ker si domišljaš, da bom ušpičil nekaj velikega.
Zdravilo je morda v tebi.
Zdravilo? -Ja, ker si globoko v sebi želiš, da bi storil kaj velikega,
samo zato, da bi videl, kako bom to izpeljal.
Na noben način te ne morem prepričati, da sem čist.
To ni zdravo, Roger.
Oba zasvojenca. -...tečemo po tunelu,
med stropom in tlemi.
Bill je prinesel mikrofone. Pazite, da igla ne bo šla čez 90, kajne, Vlad?
Greš z menoj? Lahko nadaljujeva z odkrivanjem.
Nisem še tako na koncu. -Pa še boš.
Si prepričan? -Zdravljenje se prične zdaj. Reci.
Kaj naj rečem? -"Ime mi je Roger, sem zdravljen odvisnik."
Ne, ne, kar ti reci. -Ime mi je Bob, sem zdravljen odvisnik
in danes je prvi dan preostanka mojega življenja.
Ime mi je Michelle, sem narkomanka.
Zdravo, Michelle.
Ime mi je Anne, sem narkomanka.
Zdravo, Anne. -Ime mi je Chris,
sem narkoman. -Zdravo, Chris.
Ime mi je Bob, sem narkoman. -Zdravo, Bob.
Ime mi je Francois, sem narkoman.
Zdravo, Francois.
Paulo bo zamenjal rešetko, potem pa se bo nama z Bobom pridružil v Kazinu.
Zaposliti jih moramo. In brez kajenja.
OK, fantje: mikrofoni, igla, plinovod, rešetke in Kazino, kaj?
Teoretično naj bi bilo tako. -Da, teoretično.
V petek bomo ponovili. Si vse razložil?
Da, da.
Tja gremo ponoči. Je vsem vse jasno?
No, Remy, sem se vzpela po lestvici, ali sem padla?
Kolikor jaz vidim, stojiš na mestu.
Je s tem kaj narobe?
Malo bolj bi se pa že lahko cenila.
Misliš, da ima prav, Said?
Odvisno. -Od česa?
Od tega, kaj prodajaš. -Pokvarjeno robo. Jaz sem pokvarjena roba.
Bi se raje pogovarjala na samem?
Na samem? Všeč mi je na samem.
Dajmo, fantje.
Kje je sef z 80 milijoni?
Zakaj bi ti povedala? -Ker ti bom zagotovil prijetne sanje.
Poglej to.
Paulo. Philipa.
Ventil za plin. -Prav.
Obračaš ga v levo, dokler gre.
OK, šef.
Oropali bodo
Bank of America 4. julija.
Ne norčuj se iz mene, prasica! -Si se učil manir od pouličnih psov?
V noči pred Grand Prixom bodo v Kazinu v Monte Carlu. Zdaj pa spizdi.
Nehaj! -Kaj?
Anne? Kako si?
OK. -Kako si?
Dobro. -Si v redu?
Tu. -Si prepričan?
Da. -To je moja hrošč. Mislim, da je osamljen.
Tudi jaz te pogrešam.{99494}{99551}Torej, Vlad, so alarmi onesposobljeni?
Mi še vedno ne verjameš?
Koliko je ura, Raul? -2:45.
2:45. Dobro. Gremo.
Tako ljubko dekletce ne bi smelo biti v nočnem klubu.
Naj bi bila na ulici?
Ne izgledaš 14.
Tebi? -Obema.
Najbrž sem iz zlata. Vsak hoče delček mene.
Pojdiva. Svež zrak potrebuješ.
Da.
Tako. Po 60 cm na opeko.
Hrup je treba obdržati na 60 dB. Koliko časa še?
Še največ dve uri. -Prav. Pripravite varilni aparat.
Morda bi se stopila
in dala po en košček vsakemu, ki bi si ga zaželel.
Kdo te hoče?
Paulo, na primer. -O, kaj pa hoče?
Rad bi mi kupil luno.
Luno?
Luna je zelo draga.
S čim jo bo plačal?
Rop.... -Oh, seveda, rop. Pa kdo še?{102300}{102356}Said.
Hoče vedeti, kaj vem o ropu. -Kaj pa veš?
Tega mu nisem povedala.
Brihtna punca.
In g. Bob, on noče denarja.
Hoče tisto, česar se z denarjem ne da kupiti.
In kaj je to?
Lepota.
Skrivnostna postajaš.
Kaj ni tudi lepota skrivnostna?
Kot ti.
Utrujena sem, Remy. Me pelješ domov? -Seveda.
Znaš obdržati skrivnost, Paulo? -Odvisno.
Po operaciji se ni nič spremenilo.
Nič? -Da, še vedno dvignem toliko kot prej,
še vedno sem grobijan, razen... -Kaj, razen?
Pajki. Ne prenesem pajkov. -Pajkov?
Okrog ventila jih je polno, Paulo.
Bi lahko ti zavrtel ventil, Paulo?
Ja, lahko... -Naj to ostane med nama, Paulo.
Nobenega posmehovanja nočem. Moram ohraniti svoj sloves.
Tako.
Paulo.
Kaj je zdaj to? -Tvoje dekle sem pripeljal domov.
Ti? -Da. Nekdo vendar mora skrbeti zanjo.
Slabo se je počutila, bila je vsa iz sebe, pravljice je pripovedovala.
Mirno. -Kakšne pravljice?
Kakšne pravljice, sem vprašal?
O nekem sefu in 80 milijonih.
Pa o Monte Carlu.
Komu jih je pripovedovala?
Saidu.
Menda sta imela dogovor.
Dal ji je drogo, jo pofukal,
ona pa mu je vse povedala.
Ni res, prašič lažnivi!
Izgini! -Prisežem, pri življenju svoje družine.
Še ustrelili me bodo, če jih bom tako zasledoval.
Bob ni še nikdar nikogar ubil. -Vsaka stvar je enkrat prvič.
Še vedno greš lahko v Alžirijo.
Govori.
Kazino Riviera v Monacu. V tamkajšnjem sefu je 80 milijonov.
Ne verjamem. -Jutri, na predvečer Grand Prixa.
Said!
Vse sem videl, če boš potrebovali pričo. Paulo Turco je bil.
Raje mi povej kaj bolj koristnega.
Bal se je, da bo kdo sčvekal o Kazinu Riviera.
Nisem si mislil, da je Bob tako neumen. -Saj ni.
Hoče, da misliš, da je. -Halo?
Imam občutek, da bi mi rad nekaj povedal. -Da.
Ne gre za denar, ampak za slike na stenah! -Kakšne slike?
Pokliči v Kazino.
Bob? Kaj sem storila, Bob?
Ne vem, draga. Kaj si storila?
Pazi. Dviguj noge.
Sranje.Vse sem zajebal.
Oprosti, zamočil sem. -Kaj?
Tvoj Romeo ti je ustrelil dilerja, zato moramo vedeti, kaj si mu povedala.
Nič. -Ne laži, kurba pijana!
Povedala si mu in povaljala si se z njim!
Kaj si pa ti? Ustreliti greš paro!
Navaden prostaški gangsterski ničvrednež si!
Stopi iz avta, Anne.
Bedni puhloglavec!
Vozil boš, dokler ne prideš do San Rema.
Veš, kje je to? -V Italiji?
Grozi ti kazen za umor, Paulo. To je presenečenje.
Ne maram več nobenih presenečenj.{111402}{111496}Oddolžil se ti bom, Bob. -Prav, s tem, da greš v Italijo.
Anne, hvaležen bi ti bil, če bi mi povedala, kaj si mu rekla.
Prisežem, da nič, a Remy je rekel...
Čakaj. Torej je Remy kaj rekel?
Povedala sem mu, kar sem izvedela od Paula
o noči pred Grand Prixom v Monte Carlu.
Paulo ti je to povedal?
Da. Rekel je, da mi bo kupil luno, ko boste oropali Kazino.
Kaj bomo oropali v Kazinu?
Sef z 80 milijoni.
Je to vse, kar mu je povedal Remy?
Rekel je: "Poskrbel bom zate."
V redu je mala. Vse je v redu.
V redu je.
Anne, ne!
Kje je moj denar, prevarant?
Torej, poznal si Picassa. -Enkrat sem ga srečal.
V Pamploni, če se ne motim. Stavil je na matadorja, ti pa na bika.
Koliko šivov je dobil matador? -26.
To ni mogel biti Pablo, pač pa Paddy, njegov daljni irski sorodnik.
V New York sem odnesel ocenit platno.
Ni vredno niti toliko, kot me je stal njegov prevoz. Ponaredek je!
In to dober. -Kaj ni to izrazno protislovje: "Dober ponaredek, srečen homoseksualec?"
Naslikal ga je Paul Keating, eden največjih ponar...
Kje si ga srečal? -V dražbeni hiši v Croydonu.
Dal sem mu namig glede... -Tale Kazinski je tudi velik umetnik. Pokaži mu.
Ne! Ne njo. Ne še. Sliko.
Torej,
če ne dobim denarja do ponedeljka,
bosta postala vajina obraza kubistična.
Temu lahko rečeš nova estetika. Kako rečeš temu, otrok?
Nova estetika. -Brez anestetika. Kdaj, sem rekel?
V ponedeljek. -V ponedeljek. Greva, Kaz.
V redu je. Je že dobro.
Si kdaj kockala Anne? -Ne.
In tudi Picassa nisem poznala.
V bistvu ga ni nihče poznal.
V kolikšnih težavah si, Bob?
Saj mi ne bi verjela, tudi če ti povem.
Verjamem vse, kar mi poveš.
Kaj pa kockanje, ti je ostalo še kaj sreče?
Jutri ti bom povedal.
Si poklical Kazino? -Imeli so zaprto, a sem ti priskrbel tole.
Umetnost. -Da, lani so ga prenovili.
Nekaj ne gre skupaj.
Oropal jih bo vsem na očeh v najbolj prometni noči v letu?
Moral bi se naspati, šef.
Saj vem.
Kaj, hudiča, pa počneš?
Kaj novega, fanta?
Zadnje čase ne.
Žal mi je. Komplikacije. Bolje pozno kot nikoli.
Bertram, bi se našel prostor še za enega?
Klical sem v Kazino. Direktor pravi, da ga nič ne skrbi.
Pravi, da so originali na varnem na drugi lokaciji.
Originali? -Ja, v trezorju vile St. Pierre so.
V Kazinu so obešene kopije. -Mojbog, to je prevara.
Da, vse so ponaredki. Žalostno, kaj?
Ne, čudovito. -Ponaredki?
Anne.
Veš, katera je prva pomembna stvar pri kockanju?
Kaj? -Obleka.
On ali ona mora vedno izgledati najbolje.
Kar pa midva ne. -Ne.
Greva nakupovat.
Kaj pa tale?
Obrni se.
Božansko.
Najboljša krinka na svetu. Smoking in malo gela.
Albert, imaš kaj gela?
Gel. -Hvala.
Gel je bistven, ko se stvari zakomplicirajo.
Tako.
Lahko bi bili trojčki.
Veš, katera je druga pomembna stvar? -Povej.
Kockanje in droga ne gresta skupaj. -Pa tretja?
Vedno igraj do skrajnosti. K vragu s posledicami.
Dve ekipi. Šest avtomobilov naj postavi past. Jaz grem v vilo, ti pa v Kazino.
In bodi diplomatski s tistimi opicami v Monacu. -Kaj pa Bob?
Za igralnimi mizami bo, pričakuje, da ga bom opazoval.
Ne dovolite mu oditi. -Naj ga aretiram?
Ker igra ruleto?
Mimi je doživela žalosten konec.
Sploh pa, ima kakšna opera srečen konec?
Je umrla?
Anne.
Videla boš lažni blišč,
pravi denar in ogromno plastične kirurgije.
A pomni, kocka pade za vse enako.
Lekcija 4? -5 in 6.
Kje je Paulo? -Ustrelil je ovaduha in pobegnil v San Remo.
Misliš, da je prišel tja? -Iskreno upam.
Ne preostane nam drugega, Raul, kot da odigramo svoje vloge. Jaz moram kockati. Greva kockat.
Kje je Paulo?
Kako zjebano je?
Ne vem še. -Prekinemo?
Zdaj je prepozno. Kako bomo odigrali tole, Anne? -Do skrajnosti?
Slišal si, Raul... do skrajnosti. Greva po žetone.
Pokrijte teren. Preverite vse izhode.
Gremo, gremo.
Nocoj brez trupel.
Veš, kaj je praštevilo, Anne?
Število, deljivo s samim seboj in z ena. -Zapomnila si si. Ganjen sem.
Nocoj ne stavi nanj. -Zakaj ne?
Rojstni dan imam. Nisem več praštevilo.
Da!
Prekinil si niz porazov, Bob!
Lekcija številka 7 in ne razumi je napačno:
kazanje čustev je treba spustiti na minimum.
Hvala.
Tukaj.
Policajev v civilu kar mrgoli, Rogerja pa ni videti.
Nekdo je zapel, Bob. -Vidim, ne vem pa, katero vižo.
Lahko grem preverit vilo. Če bodo na vratih policaji...
Če boš šel preverit vilo, boš priklical policaje k vratom.
Sam se odloči, Raul.
In se je zavrtela. Kje bo obstala, ne ve nihče.
Takrat, ko sem te prvič srečal, sem imel prav.
Srečne oči: eno rjavo, drugo zeleno.
Naj si kupim leče? -Nikdar.
Prekleti Paulo. Prekleti pajki.
Infrardeči senzorji preverjajo vsak centimeter.
Če prileti muha, se vključi alarm. Sedem digitalnih kamer je.
Obšel bo vse senzorje in vse kamere.
Vprašanje je le, od kod bo prišel.
Greva dol. -Izključiti bom moral sistem.
Niste me poslušali. On ga je že izključil namesto vas.
Koliko si dolžan kubistu? -Milijon in pol frankov.
Kar dolga pot naju še čaka, Bob. -Pravilo številka 8. Ne izzivaj usode.
Dobila sva.
Vsi alarmi v stavbi bi se morali že zdavnaj sprožiti.
Tako je s tehnologijo, vedno vas pusti na cedilu.
Stavim, da naju oni zgoraj sploh ne vidi na monitorjih.
Mislim, da imamo problem.
Moj bog.
To vas nikdar ne pusti na cedilu.
Res bi se izplačalo, Bob.
Kdo, za vraga, je Bob?
Halo. Halo. Me slišite?
Me slišite? Me slišite?
Halo.
Halo? Od spodaj prihajajo. Preverite pod trezorjem.
Takoj pokličite vse može iz Kazina.
Še ena lekcija. -Katera številka?
Saj ni pomembno. Vedno daj napitnino.
Privatne sobe.
Ne izgleda dobro, kolega.
Nisi zaprl ventila?
Mar izgleda, da sem ga? -Plin, prekleto!
Plin voham.
Takoj stran od tu!
Tole ni v Bobovem stilu. -Kaj je to, Bobov stil?
Z malo več elegance.
V avto!
Kje je Philipa? -Briga te Philipa. Pelji!
Prekleti pajki.
Kaj je narobe s pajki?
Prekleti pajki so vse vrgli v zrak.
Bum, kaj? -Bum, jebemti, bum!
Imava full house.
Stavila bova 600.000 frankov. Lahko priigrava desetkrat toliko.
Pravkar sva dobila 6 milijonov frankov.
Vloži tale milijon in glej njegov obraz.
Preverite vse avtomobile, ki gredo iz Monte Carla.
Iščite zažgane lase in osmojene obrvi. Jaz grem v Kazino.
Kazino? -Nekdo mu mora povedati, da je šlo vse v maloro.
To je direktor.
Dober večer, gospod.
Zadnja stava.
Kdo to pravi? -Saj je že skoraj dan.
Rožnata zarja.
Hiša se umika. -Je že zaspana?
Gotovino, prosim. Bankovce večjih vrednosti.
Pozno je že.
Zadnje pravilo. -Katero?
Če si želiš dobiti veliko, naj bo s tabo dekle, ki ji je ime Anne.
SI imel lepo noč, prijatelj? -Izjemno. Pa ti?
Prav tako. Pokvaril sem zabavo. -Kakšno zabavo?
Bombastično. Aretiral sem transvestita s smislom za umetnost...
Sef je prazen.
Vzamem tudi ček z datumom za vnaprej.
Bi mu povedali še enkrat? -Nekdo je vlomil v sef.
In to prav nocoj.
Čaka na odvetnikov klic. -Koliko časa bom še čakal?
Na sestanek v Pariz moram. -Želite, da pospešimo zadevo in vas takoj aretiramo?
Mene? S kakšno obtožbo? -Kriminalna zarota.
To bo težko dokazati. -V mojem primeru celo nemogoče.
Ves večer sem bi tukaj. Poglejte vso to gnečo.
Vsi so priče. In moje obnašanje? Brezhibno.
Kar pa se tiče moje sreče, tolikšne ni bilo v Monte Carlu,
odkar je leta 1872 Joseph Jaggers oropal banko.
Leta 1823, gospod. -Je pa tudi način, da se uprava ogne plačilu.
Kaj hočete reči? -Neverjetno sicer, a Kazino bi lahko izpraznil lastni sef.
Njegov sloves... -Našemu slovesu ni para.
Vaša pripomba je neumestna. -Kot sem rekel, neverjetno.
Zahtevali bomo temeljito preiskavo. -Na vsak način.
Hočem reči, tudi jaz bi jo, če bi bil v vaši koži.
Bi lahko zaprli, prosim? -Zaprl?
Zaprite zadrgo na vaših ustih.
O, hočete reči, naj vzamem priigrano in bom lepo tiho?
Reči hočem, da utihnite, jebemti.
Anne?
Jebemti!
Še enkrat mi povej, kateri dvojček si ti? -Enojajčni.
In kateri del dobiš? -On dobi mojega. Jaz dobim njegovega.
Si vedno tako delita?
Deliti pomeni srbeti. -Dobro!
Dobil si, ti norec.
Ni stvar v tem, ampak v samem pristopu.
Dobivati ali izgubljati, vse moraš delati z eleganco.
Si se to naučil na rehabilitaciji? -Spremeni stvari, katere lahko. Če jih ne moreš, se sprijazni z njimi.
In naučiti se jih moraš ločevati.
Kakšna je potem razlika med srečo in ropom Kazina?
So tudi situacije, na katere te rehabilitacija ne pripravi.
Ne, Bob. Nobene razlike ni.
Kakšna malenkost je vendarle.
Uvedli bomo preiskavo, zato boš moral ostati v Franciji.
Nikdar ne bi zapustil Francije. -Morda se bo zavleklo.
Moral se boš pogovoriti z mojim odvetnikom. -Kdo je tvoj odvetnik?
Imaš kakšen predlog?
Tvojo prijateljico imam v priporu, ki potrebuje najboljše, kar se da kupiti z denarjem.
Previden bodi, Roger. S tolikšno vsoto denarja te lahko toži za škodo.
Saj si se mi oddolžil. Spravi se zdaj s telefona.
Nočeš govoriti s Paulom? -Ne.
Povej mu, da ne ustreza mojim idealom o moškem. -Ali sploh kdo?
Da. -Kdo?
Moj oče.
Cirkuški silak je bil.
Z zobmi je držal dolgo žico, na katero je bila privezana moja mama.
Nekega dne so se mu zobje polomili. -In?
Ona je dobila umetni nogi, on pa umetne zobe.
Nakladaš.
Misliš?
Da.
Moja mama je bila kraljica rodea in je jahala bike...